Radiomagnetofon vlastní výroby ze zbytků, čistější zvuk
Moderátor: Moderátoři
je s podivem že se dneska někdo pustí do stavby magiče...
mrkni sem, může se hodit:
https://muj-antikvariat.cz/kniha/tranzi ... oslav-1963
podobné třídy co tvůj paňas byl soňáčik strýka Mority tento:
fungoval jako záznamník (diktafon) přednášek, školení a tak podobně
mrkni sem, může se hodit:
https://muj-antikvariat.cz/kniha/tranzi ... oslav-1963
podobné třídy co tvůj paňas byl soňáčik strýka Mority tento:
fungoval jako záznamník (diktafon) přednášek, školení a tak podobně
Co se může pokazit to se taky pokazí. Co se nemůže pokazit to se pokazí taky. (Murphy)
Jsem na rozpacích tuto knížku doporučit, i tato knížka je poplatná své době. Následkem ediční lhůty byla vlastně už dávno zastaralá, když konečně vyšla. Vím to, protože ji vlastním.
Plusem je, že se podrobně zabývá konstrukcí magnetofonu Start včetně přesných strojařských výkresů mechaniky, aby si mohl Startíka postavit zručný kutil sám, pokud má tedy přístup k soustruhu a vhodným materiálům. Protože ale se v té době jednalo o první tuzemský bateriový magnetofon, je jeho elektronika značně "křečovité" koncepce, například jsou v něm použité symetrické korekce charakteristiky, což znamená, že se nepřepínají pro záznam a snímání. Přiblížení k nějaké běžné charakteristice půlstopého síťového magnetofonu (v úvahu přicházel jen Sonet Duo, jiný neměl čtyřku rychlost) se dosahovalo parametricky - při snímání hlava nepracovala naprázdno, ale do poměrně malého vstupního odporu zesilovače; ten vstupní odpor zesilovače společně s indukčností vinutí hlavy se měl postarat o přibližně správný sklon snímací charakteristiky, což ale vzhledem k tehdejší toleranci parametrů hlav a germaniových tranzistorů mohlo rozumně vyjít tak u každého pátého kusu. Naproti tomu záznam byl korigovaný poměrně slušně, aby se dal přehrát na Sonetu Duo. Nevýhodou byla absence indikátoru záznamové úrovně, takže ta se musela odzkoušet a nastavit "naslepo". Kvůli opakovatelnosti nastavení měl potenciometr hlasitosti číselnou stupnici na knoflíku.
Jenomže později vývoj pokročil, vlastnosti záznamu na pásku byly zavedené do ČSN. Paradoxní je, že Tesla na to měla vlastní podnikové normy už předtím, takže mezi síťovými magnetofony byla zajištěná velmi dobrá kompatibilita při výměně záznamů mezi různými stroji, a to včetně zahraničních. Však licenční Grundigy z Unitry (například TK/ZK120 a později další kopie Grundigů pronajímal Tesla Multiservis).
K objasnění principů tedy ta knížka poslouží dobře, ale parametry v ní uvedené byly překonané už v době, kdy vyšla.
Plusem je, že se podrobně zabývá konstrukcí magnetofonu Start včetně přesných strojařských výkresů mechaniky, aby si mohl Startíka postavit zručný kutil sám, pokud má tedy přístup k soustruhu a vhodným materiálům. Protože ale se v té době jednalo o první tuzemský bateriový magnetofon, je jeho elektronika značně "křečovité" koncepce, například jsou v něm použité symetrické korekce charakteristiky, což znamená, že se nepřepínají pro záznam a snímání. Přiblížení k nějaké běžné charakteristice půlstopého síťového magnetofonu (v úvahu přicházel jen Sonet Duo, jiný neměl čtyřku rychlost) se dosahovalo parametricky - při snímání hlava nepracovala naprázdno, ale do poměrně malého vstupního odporu zesilovače; ten vstupní odpor zesilovače společně s indukčností vinutí hlavy se měl postarat o přibližně správný sklon snímací charakteristiky, což ale vzhledem k tehdejší toleranci parametrů hlav a germaniových tranzistorů mohlo rozumně vyjít tak u každého pátého kusu. Naproti tomu záznam byl korigovaný poměrně slušně, aby se dal přehrát na Sonetu Duo. Nevýhodou byla absence indikátoru záznamové úrovně, takže ta se musela odzkoušet a nastavit "naslepo". Kvůli opakovatelnosti nastavení měl potenciometr hlasitosti číselnou stupnici na knoflíku.
Jenomže později vývoj pokročil, vlastnosti záznamu na pásku byly zavedené do ČSN. Paradoxní je, že Tesla na to měla vlastní podnikové normy už předtím, takže mezi síťovými magnetofony byla zajištěná velmi dobrá kompatibilita při výměně záznamů mezi různými stroji, a to včetně zahraničních. Však licenční Grundigy z Unitry (například TK/ZK120 a později další kopie Grundigů pronajímal Tesla Multiservis).
K objasnění principů tedy ta knížka poslouží dobře, ale parametry v ní uvedené byly překonané už v době, kdy vyšla.
na tom panasu je huste ze k nemu je ještě demo kazeta i když demo strana byla prehrana ale ja tam dal kapely ve stylu modern talking c catch a paty ryan a modern talking tudíž jsem byl schopen ukazat ze se ze stejnosmeru dalo něco vymackat ono mit Panasonic je stále lepsi nez mit DC recording od rakosniku a udelal jsem tam vystup na sluchátka 30 ohmu puvodni din je umi také ale 2kohm
Předělábat ta malá chrastítka se asi nevyplatí (i když třeba Mira od soudruhů z NDR byla menší a přišla poměrně pozdě, přesto měla AC mazání i předmagnetiuaci, a záznam z ní byl skutečně použitelný na jakémkoli jiném stroji, zatímco v té době, co asijského mělo velikost trochu většího walkmana a umělo nahrávat, už zase mělo magnet a vesměs i DC předmagnetizaci).
V midi věžičkách nebo slušném ghettoblasteru ale už to taková zhůvěřilost není: vestavba feritové mazací hlavy, zavedení AC předmagnetizace a přivedení napájení k oscilátoru nedalo zase tolik práce (jakkoli ty volně ložené kablíky moc hezky nevypadají, zato bedou nejkratší cestou, což je tu důležitější, viz fotky), seřízení také ne. Výstupní impedance záznamového zesilovače je tam malá, že nebylo třeba se anio zabývat odlaďovači mazacího kmitočtu, aby nelezle "zaezadu" do záznamové cesty a neovlivňoval příliš automatiku.
A šum pásku poklesl o nejméně 12 dB (přesněji jsem to nedokázal změřit, bylo třeba zablokovat automatiku na nějaký pevný zisk, aby bez signálu "nevytáhla" příliš šum zesilovače a na pásek se zaznamenal jen v nevýznamné úrovni).
Oscilátor je zapojení oprásknuté z Tesla Diamant.
Stejné uspořádání nešlo použít v levné věži Aiwa, tam jsem musel dodělat i odlaďovače mazacího kmitočtu na oba výstupy. Naproti tomu v jednom Schneideru jsem zase využil oscilátoru pro předmagnetizaci a pro novou mazací hlavu dodělal jen výkonový stupeň, přičemž nějakou chvíli trvalo, než jsem poskládal kapacity tak, aby s mazací hlavou zvořily rezonanční obvod naladěný právě na předmagnetizační kmitočet...
V midi věžičkách nebo slušném ghettoblasteru ale už to taková zhůvěřilost není: vestavba feritové mazací hlavy, zavedení AC předmagnetizace a přivedení napájení k oscilátoru nedalo zase tolik práce (jakkoli ty volně ložené kablíky moc hezky nevypadají, zato bedou nejkratší cestou, což je tu důležitější, viz fotky), seřízení také ne. Výstupní impedance záznamového zesilovače je tam malá, že nebylo třeba se anio zabývat odlaďovači mazacího kmitočtu, aby nelezle "zaezadu" do záznamové cesty a neovlivňoval příliš automatiku.
A šum pásku poklesl o nejméně 12 dB (přesněji jsem to nedokázal změřit, bylo třeba zablokovat automatiku na nějaký pevný zisk, aby bez signálu "nevytáhla" příliš šum zesilovače a na pásek se zaznamenal jen v nevýznamné úrovni).
Oscilátor je zapojení oprásknuté z Tesla Diamant.
Stejné uspořádání nešlo použít v levné věži Aiwa, tam jsem musel dodělat i odlaďovače mazacího kmitočtu na oba výstupy. Naproti tomu v jednom Schneideru jsem zase využil oscilátoru pro předmagnetizaci a pro novou mazací hlavu dodělal jen výkonový stupeň, přičemž nějakou chvíli trvalo, než jsem poskládal kapacity tak, aby s mazací hlavou zvořily rezonanční obvod naladěný právě na předmagnetizační kmitočet...
No, já nevím, asi je to mimo mísu. Počátkem 70 let jsem měl National, přenosný magič na cívečky 10cm, pásky jsem si stříhal z velkých cívek. Měl také DC mazání. Přehrávání na něm ještě šlo, ale přenositelnost na klasický magnetofon minimální, zoufalý šum.
Mazací hlava měla cívku napájenou DC proudem. K hlavě jsem dostavěl oscilátor a pásky jsem znovu přemazal. Pak se už daly poslouchat i na klasických magneťácích. A před tím jsem ještě musel odmagnetovat dráhu.
Asi jsem ještě řešil předmagnetizaci, ale to si už nejsem jistý jak.
Rozhodně bych se magnetům či DC mazání vyhnul.
Mazací hlava měla cívku napájenou DC proudem. K hlavě jsem dostavěl oscilátor a pásky jsem znovu přemazal. Pak se už daly poslouchat i na klasických magneťácích. A před tím jsem ještě musel odmagnetovat dráhu.
Asi jsem ještě řešil předmagnetizaci, ale to si už nejsem jistý jak.
Rozhodně bych se magnetům či DC mazání vyhnul.
- Artaban001
- Příspěvky: 9457
- Registrován: 01 dub 2004, 02:00
- Bydliště: Pendrov
Je zvláštní, že kdysi nějaký "Dvojče" Grundig RR2000 měl mazání střídavou hlavou, tak současný PANASONIC RX-D55 má mazání magnetem (odklápěcí mazací hlava bez přívodů). Předmagnetizace je tuším že vždy střídavá - akorát u mazání střídavinou musel být dvojčinný 2-tranzistorový oscilátor o požadovaným výkonu - s tím, že na předmagnetizaci se nějaký ten výkon odebral - tak na mazání magnetem a střídavou předmagnetizaci asi postačí obyčejný LC oscilátor. Ten Grundig měl přepínací kmitočet mazání "AC bias" asi kvůli záznějům při nahrávání středovlnného pořadu.
To není přepínatelná předmagnetizace (přepíná se její velikost podle typů pásku, ktež to přístroj dovoluje), ale přelaďování oscilátoru patřilo do základní výbavy radiokazeťáků s AM přijímačem (paradoxně Tesla to vrazila i do A3VKV a B200, ačkoli neobsahovaly AM přijímač, Safír a Diamant na to měly tlačítko OSC. atd.).
Dělal to i Grundig, Telefunken, většina zámořských výrobců... a každý si to pojmenoval jinak, například BeatCancel, BF, ITF a kdo ví, jak se to na kterém přístroji ještě jmenovalo, ale nikdy to nechybělo mezi prospektovými údaji jako přednost přístroje. Přitom si myslím, že naprostá většina uživatelů tento ovladač nikdy nepoužila, protože na VKV to nerušilo a z jiného rozsahu nahrával jen sem tam někdo.
Dělal to i Grundig, Telefunken, většina zámořských výrobců... a každý si to pojmenoval jinak, například BeatCancel, BF, ITF a kdo ví, jak se to na kterém přístroji ještě jmenovalo, ale nikdy to nechybělo mezi prospektovými údaji jako přednost přístroje. Přitom si myslím, že naprostá většina uživatelů tento ovladač nikdy nepoužila, protože na VKV to nerušilo a z jiného rozsahu nahrával jen sem tam někdo.