Už jsem měl ropebraných pár konvic, co měly elektronické ovládání (komerční výrobky, ne nějaké doma dělané) a vypadalo to docela složitě - jeden termistor u dna na tělesu, druhý nahoře u vstupu páry. Připojení klasicky přes kontaktní jednotku s bezpečnostními termostaty, hlavní elektronika dole u tělesa, nízké napětí se získávalo buď sražením síťového napětí přes odpor/kondenzátor nebo nějakým jednoduchým střídavým měničem (žádné galvanické oddělení), ovládal to nějaký procesor, sepínal relé, nahoře v ručce mikrospínač + LED, popř. displej, v nádobě také LED (někdy i vícebarevné), mívalo to víc funkcí (klasické vypínání při varu, nahřátí na nižší teplotu nastavenou potenciometrem, dlouhé převeření na zneškodnění všeho co je ve vodě), po dokončení to ještě pípalo, konvice s displejem dokonce na mě zkoušely nějaké chybové kódy...
Komplet elektronika byla minimálně nalakovaná nějakým voděodolným lakem (pájet to nešlo), popřípadě zalitá silikonem, v kritických místech ještě hermeticky uzavřená. Ale i tak byla v 99% případech vadná
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- buď se konvice nezapla, nebo nevypla, nebo se zapínala/vypínala sama, nebo fungovala jen polovina funkcí, popřípadě provaděla ještě sofistikovanější psí kusy - neboli (dle mého) - tudy cesta nevede
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)